Polojasnění

Tomáš Jireček

Text této e-knihy vychází z rukopisu poskytnutého autorem.

§

Text díla (Tomáš Jireček: Polojasnění), publikovaného Městskou knihovnou v Praze, je vázán autorskými právy a jeho použití je definováno Autorským zákonem č. 121/2000 Sb.

Vydání (obálka, upoutávka, citační stránka a grafická úprava), jehož autorem je Městská knihovna v Praze, podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Nevyužívejte dílo komerčně-Zachovejte licenci 3.0 Česko.

Verze 1.0 z 3. 10. 2025.

rád bych četl

příběhy tvého těla

Braillovým písmem

nad Santiagem svítá

a já po drátech trolejí

jak provazochodec

dojdu až tam

kde dá se dotknout obzoru

vykouzlila si ve své fantazii

čas vůni i prostor

cigareta a pozdní jaro dopoledne

cigareta a čerstvej vzduch

cigareta a balkon

městskýho secesního domu

tóny husí kůže

zakrývají přítomnost

most mezi námi

se rozkročil mezi

břehy stenů

nad dveřmi autobusu

jsem uviděl znamení

nouze

dostali jsme se

do řečí

sednu na létací kolo

a proletím se nad naší vsí

budu mávat lidem pode mnou

povedu ti po páteři

tuší dlouhou černou čáru

vášnivé bílé peří pak

zakryje nám celý malý byt

kdy budem moct černé hady

z páteří vypustit?

natáhnu ruku

protrhnu nebe

na zem se jako

skleněný oči bude

sypat boží

prozření

revize času

v konkrétnosti dní

kdy s ní sní

a při tom ví

svý

ve výdejně radosti

jsem měl rezervovanou

inspiraci

naše vlaky se minuly

den sebevrahů

při vzpomínce na anděla

jsem si sáhl pod postel pro bonbon

abych měl sladko aspoň v ústech

když křídla jsou za skříní

anděl někde za Prahou

a samota je kyselá

na sušák

cos nám koupila do bytu

kterej nikdy nebudeme mít

věším vzpomínky

jak schnoucí fotky

pro chuť pátýho piva

přilepil jsem si orbitku za ucho

slepila mi vlasy

teď to s bolestmi čistím

jako zbytky svého svědomí

a tak nějak to lepím do kupy

včera v noci

byl úplněk

rozhodl jsem se

že budu radši taky

celistvý

a tak jsem se ocitl

na druhé straně mince

objal mě tam symbol ryby

můry už zase

nalétávají na světla

začal jsem si myslet

že mi přes zimu

všechny umrzly

trhám květy

sedmikrásek jednu

chudou hlavičku za druhou

s každým květem děkuju

za to že se na mě

vykašlala

květy usuším

uvařím čaj proti kašli

v Olomouci jsem sedl na 6

a projel tím kočkodromem

kalibroval jsem oko obdivem

krásných žen

podle těch špačků v popelníku

by se dalo zjistit

jak jsme tady dlouho

dlouho!

špačci budí nový den

je jaro

krásný jaro

květiny i ženy

všechno vzkvétá

v tomhle krásným jaru

jsem si natrhal kytici

narcisů

jeden narcis vedle druhého

to je naprosto jinej

šálek kávy

Brazílie Santos

řekla Barbara

Kamil se divil

v čem jako?

když se roztančil

uprostřed dne a Brna

dostal odpověď

vypadáš hůř

než obvykle

řekla

v ten okamžik

začalo padat listí

a šaty

otiskni se na plátno

vznikne

hejno ryb

poplujeme ve stejném

proudu

modelka

prošla po molu

zmizela pod

hladinou

komáři se

rozletěli

písmena jak noty

u notáře

dozpívaly závěť

nedávno jsem potkal chlapa

měl v hlavě raka

pozpátku ani nechodil

ani nemluvil

už se jen ohlížel

smutečním hostem v první řadě

a další pozůstalí po pořadě

upřímnou sou

upřímnou strast

v tolika dlaních

zapomeň už na mé dlaně

byly ti propůjčeny

jen na tu chvíli

kdy byl křižován Ježíš

abys na to nebyl tak sám

je mi furt nějak stejně

lhostejně hostím

hostii

Jezulátko

trávím

nahoře u varhan

holub chcíp

nahoře u varhan

je smrad a boží klid

v procesech neřestí

v trhlině bolesti

kamením

baletka po pokoji

tančí a piškoty

jí

mlíko prší na parkety

a mezi těmi hvězdami

objevují se ozvěny

doznělých

skladeb

po cestě

svatojakubské pouti

až k torzu lodě

společně

pak přivinu se

ke slečně

jiné

jak jen ses změnila

boty si schovala

za křížek u rybníka

a šli jsme se projít

k řece

za mostem mi ukázala

kam se chodí koupat

a tam mi řekla

že dítě je zázrak

ale dvacet čtyři hodin

denně je trochu moc

zázraků

jsou lidi

co už nechci vidět

řeklas kdysi

po čtyřech letech

sedíme v páchnoucí

putyce pod Vyšehradem

pajdající pingl přinesl

pivo pro mě

a protože je postní doba

tak pito pro tebe

do Velikonoc nepiješ

já zase nežeru maso

místo s větší symbolikou

jsme si nemohli vybrat

jsou lidi

co už nechci vidět

řeklas kdysi

brzy se půjdeš projít

na Vyšehrad

se svým tátou

až zmizí

poslední rybíz

na našem keři

až budeš mít

červené rty

i ruce

až budeš vonět podzimem

s radostí budeme

očekávat zimu

narcisi

odkvétáš

Tomáš Jireček

Polojasnění

Edice Poezie

Ilustrace na obálce Oganic SL / Shutterstock.com

Příprava k vydání Vojtěch Vacek

Technická redakce Petra Kučerová

Vydala Městská knihovna v Praze

Mariánské nám. 1, 115 72 Praha 1

V MKP 1. elektronické vydání

Verze 1.0 z 3. 10. 2025

ISBN 978-80-274-4761-9 (epub)

ISBN 978-80-274-4762-6 (pdf)

ISBN 978-80-274-4763-3 (prc)

Table of Contents

1. rád bych četl...

2. nad Santiagem svítá...

3. vykouzlila si ve své fantazii...

4. tóny husí kůže...

5. nad dveřmi autobusu...

6. sednu na létací kolo...

7. povedu ti po páteři...

8. natáhnu ruku...

9. revize času...

10. ve výdejně radosti...

11. při vzpomínce na anděla...

12. na sušák...

13. pro chuť pátýho piva...

14. včera v noci...

15. můry už zase...

16. trhám květy...

17. v Olomouci jsem sedl na 6...

18. podle těch špačků v popelníku...

19. je jaro...

20. to je naprosto jinej...

21. vypadáš hůř...

22. otiskni se na plátno...

23. modelka...

24. písmena jak noty...

25. nedávno jsem potkal chlapa...

26. smutečním hostem v první řadě...

27. zapomeň už na mé dlaně...

28. je mi furt nějak stejně...

29. nahoře u varhan...

30. v procesech neřestí...

31. baletka po pokoji...

32. po cestě...

33. boty si schovala...

34. jsou lidi...

35. až zmizí...

36. narcisi...

Table of Contents

rád bych četl...

nad Santiagem svítá...

vykouzlila si ve své fantazii...

tóny husí kůže...

nad dveřmi autobusu...

sednu na létací kolo...

povedu ti po páteři...

natáhnu ruku...

revize času...

ve výdejně radosti...

při vzpomínce na anděla...

na sušák...

pro chuť pátýho piva...

včera v noci...

můry už zase...

trhám květy...

v Olomouci jsem sedl na 6...

podle těch špačků v popelníku...

je jaro...

to je naprosto jinej...

vypadáš hůř...

otiskni se na plátno...

modelka...

písmena jak noty...

nedávno jsem potkal chlapa...

smutečním hostem v první řadě...

zapomeň už na mé dlaně...

je mi furt nějak stejně...

nahoře u varhan...

v procesech neřestí...

baletka po pokoji...

po cestě...

boty si schovala...

jsou lidi...

až zmizí...

narcisi...